În fiecare an, femei de 20 de ani vin la New York
în căutarea celor doi "D".
Designeri și Dragoste.
Ce rochie mișto ai!
În urmă cu 20 de ani, eram una dintre ele.
SEX AND THE CITY Traducerea si adaptarea: Felixuca & Teacher Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
Potolindu-mi devreme interesul pentru designeri,
m-am bazat în curând doar pe căutarea dragostei.
Se dovedește că femeile nu se pricep la iubire la fel de mult ca la modă.
Ce? Ești însurat?
Nemernicule!
Este evident.
De asta aveți nevoie de ajutor să îi găsiți.
Mult ajutor.
"Ajutor" însemnând Charlotte York,
Miranda Hobbes,
și Samantha Jones.
Numele meu este Carrie Bradshaw.
Și sunt scriitoare.
An după an, prietenele mele burlace au fost salvarea mea.
Apoi, după cum s-a dovedit, biletul meu către New York.
Îmi caut perechea de 15 ani. M-a săturat. Unde este EL?
Charlotte căuta iubirea perfectă.
Lui Trey nu i se scoală!
Sau măcar aproape perfectă.
M-am convertit la iudaism.
Nu suntem sterpi, avem doar probleme de fertilitate.
- Ne dau copilul! - Acesta e copilul nostru!
Charlotte s-a dus cu Harry până în China
și s-au întors cu fiica lor adoptivă, Lily.
Miranda era un discipol al "iubirii dure".
La revedere și mulțumesc pentru partida de sex.
- Steve, sunt gravidă. - Ce?
Eu, Miranda Hobbes, îl iau drept soț pe Steve...
Și Miranda s-a mutat în Brooklin, pentru Brady și Steve.
Cine vrea o înghețată?
Iubirea cea mare a Samanthei era sexul.
Mult sex.
Am întâlnit un tip a cărui spermă avea un gust ciudat.
Îmi puteți anula comanda?
Și apoi a găsit un bărbat care reunea sexul și iubirea.
Te voi face vedetă!
Da, este interesat!
Iar Samantha s-a mutat la Hollywood cu starul TV, Smith Jarrod.
Iar eu...
Căutam ceva important.
Urcă.
Domnul Big.
Se dovedește că atunci când îți găsești marea iubire,
nu e mereu ușor.
Spune-mi că eu sunt aleasa.
Și în pofida tuturor celorlalte capitole din viața mea,
nimeni nu a reușit vreodată să fie suficient de important pentru mine.
Până când...
Carrie, tu ești aleasa.
Și atunci am devenit unica femeie pentru el.
Trei cărți și trei ani mai târziu,
încă ne mai simțim ca patru fete singure.
Și deși timpul nu ne-a cruțat,
am reușit să rămân exact așa cum eram înainte.
Îndrăgostită.
Mulțumesc.
Am un presentiment bun legat de asta, puștoaico.
Și mie, mereu mi-a plăcut cartierul acesta.
Bună. 3 C.
Găsirea apartamentului perfect în New York
e ca și găsirea partenerului perfect.
Poate dura ani buni.
- Al câtelea este? - Al 33-lea.
33 cu noroc.
E cel mai prost. V-am lăsat un mesaj.
Și bucătăria e pe aici.
Asta e fereastra cu cea mai frumoasă priveliște.
34? 34 cu noroc!
Mai e ceva liber? Ne interesează mult clădirea aceasta.
Mai e un apartament care încă nu a ieșit pe piață.
Vreți să îl vedeți?
- Sigur. - Bine, atunci.
E mai scump decât ați fi fost dispuși să plătiți...
- Cu cât mai mult? - Mai mult.
Deci aici țin lumina...
Doamne! Am murit și am ajuns în raiul imobiliar!
Doar o căsuță simplă pentru un cuplu.
Și aici e terasa de pe acoperiș...
Ce, Nirvana?
Bună! Locuiesc aici.
Soția dv. are un simț al umorului dezvoltat.
- Nu sunt însurați. - E prietenul meu.
Pe aici.
Nu sunt cam bătrân să mă prezinți drept prietenul tău?
Ai dreptate. De acum încolo, vei fi amantul meu.
- Sună a șmecher. - Păi ți se potrivește...
Acesta este dormitorul.
E oribil.
Îl urăsc! Mă dor ochii!
Cum de este disponibil măcar locul ăsta?
Un divorț trist.
Dacă locuiau aici, de ce s-au certat?
Acum înțeleg de ce au divorțat.
Îți pot construi un dressing mai bun.
Bun sosit acasă, iubito.
Ne permitem așa ceva?
Mă ocup eu.
Bine...
"Mă ocup eu", pur și simplu, de parcă plătea cafeaua.
Și e perfect?
Cu excepția dulapului, pe care îl putem reface,
iar Big spune că și bucătăria trebuie refăcută.
Desigur, nu am de unde ști, pentru că îți țin pulovere în cuptor!
Deci el l-a cumpărat și tu o să locuiești cu el!
- Da. - Dar îți păstrezi și vechea locuință, nu?
Nu m-am gândit încă la toate detaliile, dar sunt deșteaptă...
sigur mă voi gândi la ceva care să îmi convină.
Mă asiguram că ești cu adevărat deșteaptă.
Te iubesc, Miranda, dar nu îți mai face griji o clipă și
simți ce vreau eu să simți. Gelozie!
Că o să locuiesc într-un minunat apartament cu terasă în Manhattan.
Bine, sunt geloasă.
- Mulțumesc. - Locuiești în raiul imobiliar.
În "New York Magazine" scria că Brooklin e "noul Manhattan".
Cine-a scris asta sigur stă în Brooklin.
Hei, Hollywood!
- Cum a fost zborul? - Fabulos!
Era o ocazie rară care reunea toate tipurile de newyorkeze.
Blaire era o chelnăriță devenită model, devenită actriță,
devenită iubita unui miliardar
care într-o seară, revenind acasă,
s-a trezit aruncată în stradă.
Și acum își aplica răzbunarea supremă:
vânzarea prin licitație publică a tuturor bijuteriilor
pe care i le făcuse milionarul cadou pe când erau fericiți.
Iată-l.
Iubirea mea.
E superb.
L-am văzut în catalog, i-am simțit mirosul.
Această floare este chiar esența mea,
unică, plină de foc.
Și cam prea costisitoare.
Exact.
Hai să cheltuim niște bani făcuți la Hollywood!
Și acum, obiectul nr. 39, Inelul cu Floare.
Licitația începe de la 10.000$.
10.000, mulțumesc, dnă. 15.000.
Avem acum 15.000 de dolari...
Licitează pentru cineva, prin telefon.
Nu e corect.
Cățea.
Și-a scos mănușile.
30.000, 35.000...
EU îl merit!
40.000, mulțumesc. 45.000.
Am ajuns la 45.000$ acum.
50 ai dracului de mii!
50.000.
S-au licitat 55.000$.
Oferiți 60.000?
60.000 pentru persoana cu limbaj colorat?
Mai degrabă aș rămâne la 50.
Credeam că licitația asta va fi mai amuzantă,
dar de fapt e mai degrabă tristă.
Nu-i așa?
Credeam că e trist pentru mine, pentru că o cunosc.
Dar chiar este trist, nu?
Și e ciudat... pentru că erau încă fericiți.
Da, până nu au mai fost așa.
Nu-i așa?
I-am zis să nu se mărite, dar nu m-a ascultat.
El mai fusese însurat de trei ori, era ceva cu el.
Ne-a ignorat, și când ea a venit odată acasă târziu,
o încuiase pe dinafară.
Nici nu avea unde să locuiască.
Ce păcat!
După 10 ani...
Și era o fată deșteaptă.
Dar s-a îndrăgostit.
Mă gândeam
să îmi vând apartamentul și să bag banii în altceva.
De ce?
- Îți adori apartamentul. - Știu, dar
e suficient loc în apartamentul cel nou.
Și, pe lângă asta...
vreau să ne facem o viață acolo.
Vreau să fie al nostru.
Dar e al nostru.
L-am cumpărat pentru noi.
E uimitor, dar...
TU l-ai cumpărat.
Deci de fapt e al tău și
dacă s-ar întâmpla ceva...
Ce să se întâmple?
Trebuie să fim deștepți, nu suntem căsătoriți, nu am drepturi legale,
pentru casa asta pe care am construit-o.
Cu tine.
Vrei să ne căsătorim?
Nu credeam că e o opțiune.
Și dacă ar fi o opțiune?
Tu vrei să te însori?
Nu m-ar deranja să mă însor cu tine.
Pe tine te-ar deranja să te măriți cu mine?
Nu... dacă asta îți dorești tu.
Asta îți dorești?
Te vreau pe tine.
Deci... bine!
- Serios, ne căsătorim? - Ne căsătorim.
- Să îți cumpăr un diamant? - Nu, nu.
Doar să-mi iei un dulap foarte mare!
Deci... seara trecută, vorbeam
despre, știți voi, mutatul împreună, viitorul nostru...
și ziceam că ar fi logic, dacă mergem înainte...
Păi?
Ne-am hotărât să ne căsătorim.
Și eu am surzit.
Sunt așa încântată!
- Toți se uită la noi. - Scuze!
Îmi cer scuze, tuturor, dar...
ea e prietena mea,
și tocmai s-a logodit,
și ieșea cu un tip de...10 ani!
Îmi vine să intru în pământ.
Îmi țiuie urechea stângă.
Și vestea cea mare urma să călătorească cu viteza fulgerului.
Samantha Jones.
Am luat o decizie pentru care sper că te vei bucura.
Dragă, în sfârșit ți-ai făcut injecții cu Botox!
Nu, nu mi-am făcut injecții cu Botox.
Crede-mă, Carrie, o să-ți placă la nebunie...
Nu am sunat să discut despre Botox.
Spuneam și eu.
Așadar...
Săptămâna trecută, după licitație, am început să mă gândesc
la opțiunile mele.
Și...
Și... păi...
Big și cu mine ne-am decis să ne căsătorim.
Serios?
Da.
Este... grozav.
Parcă erai mai încântată de Botox.
Draga mea, sunt încântată, dar mă cunoști.
Nu cred în căsătorie, dar Botox, pe de altă parte,
funcționează de fiecare dată.
- Aveți un apel pe linia 2. - Trebuie să închid.
Putem vorbi când vin în oraș, săptămâna viitoare.
Alo?
Cred că eram șocată.
Tu, să te măriți!
Nu e o persoană oarecare, ești tu!
Te înțeleg.
Credeam că nu dorești să te măriți, după povestea cu Aidan.
Așa că te-am trecut în dosarul "nu ne vom mărita niciodată"
și acum va trebui să te scot de acolo.
Păi, îmi pare rău de hârtiile în plus...
O să-ți trimit factura.
Samantha, totul pare așa de diferit de data asta.
Nu e un clișeu, îngenuncherea romantică, e vorba doar de...
doi adulți care iau decizia să își petreacă viața împreună.
Păi mă bucur pentru tine.
Și încă ceva:
Vreau să-mi fii domnișoară de onoare.
Ce zici de asta?
Exact ce credeai tu despre Botox: dureros și inutil.
74, 75, 76.. 76 de tipi!
75 de bărbați? O nuntă mică, de 75 de invitați.
76 de tipi? Nu. 76 de invitați? Da.
Ca dar de nuntă, Charlotte mi l-a adus pe Anthony Marentino,
prieten și organizator de nunți.
Păi...
Tranșant! Îmi place!
Sper să fii la fel de decisă în privința locației și a rochiei.
Am găsit deja o rochie!
- Ce? Când? - Zilele trecute. O am chiar aici.
- Sper să fie frumoasă! - Sunt așa emoționată!
Iat-o!
Exact la reacția asta mă așteptam.
E drăguță... dar e așa de simplă!
Simplă și clasică.
Când am văzut-o mi-am zis: asta trebuie să port la nunta mea cu Big.
Cine e designerul? De la care casă de modă este?
Nu, am găsit-o la un magazin retro.
Mireasa va purta o rochie fără nume...
Haide, știi că o voi accesoriza, o să iau niște pantofi...
Invitația e mai pretențioasă decât rochia.
Am auzit!
Așa am și vrut!
Cea mai cunoscută burlacă, Carrie Bradshaw,
se va mărita cu omul de afaceri cu avere de un milion de dolari,
John James Preston, toamna viitoare.
Nunta noastră e la pagina 6.
Cine a scris așa ceva?
"Dovedindu-le femeilor singure că există finaluri fericite la peste 40 de ani".
Carrie! Felicitări!
Se părea că pe oriunde aș fi mers, oamenii citiseră pagina 6.
Chiar oameni la care nu mă așteptam, redactorul de la Vogue, Enid.
Scoatem ediția noastră anuală cu categorii de vârstă,
și aș vrea să te ocupi de femeile de 40 de ani.
Super.
- Cui îi iau interviu? - Nimănui. Tu ai 40 de ani.
Vreau să apari în revistă ca femeia de 40 de ani
- și aici vine surpriza strălucită - mireasă!
Stai...
O să apar în revistă?
La categoria "couture" pentru mirese.
E o ocazie unică în viață,
așa că scutește-mă de crizele de personalitate
și doar spune "da".
Sunt foarte flatată, dar
sincer...
Designeri Vogue, fotografi Vogue,
retușori de imagine Vogue...
Dă din cap.
Spune "da".
Mulțumesc. Va fi o senzație.
Îi vom spune "Ultima fată singură".
Păi...
nu prea sunt "ultima fată singură".
Nu, dar la 40 de ani e ultima oară când o femeie
poate fi fotografiată în rochie de mireasă
fără să ridice neintenționat câteva sprâncene.
Credeam că subiectul va fi "Stil la orice vârstă".
Stil, da. Dar mireasă... nu.
O zi normală de miercuri, când ieși cu prietenii vechi,
ca Stanford Blatch,
și cu niște prieteni noi, ca Vera Wang.
Arată chiar bine pentru cineva despre care nu credeam
că are gena "miresei".
Cred că îi trebuia bărbatul potrivit.
Și rochia potrivită.
Mereu mi-am imaginat așa nunta ei.
Doar că mai grandioasă.
Caroline Herrera,
Minunat. Bună treabă, tuturor.
Christian Lacroix.
Lanvin.
Dior.
Și Oscar de la Renta.
Și, în sfârșit,
Vivienne Westwood.
O rochie așa de specială,
că putea face să lăcrimeze
până și cele mai mari sceptice dintre femei.
Și apoi...
s-a întâmplat imposibilul.
Dragă Carrie, ți-am văzut pozele din Vogue.
Rochia aceasta îți aparține. Vivienne Westwood.
Și, cu o lovitură, Vivienne Westwood a eliminat rochia aleasă de mine.
Citeai?
Ești ultima persoană de pe pământ care mai împrumută cărți de la bibliotecă?
Îmi place mirosul.
Este o vechitură.
"Scrisori de dragoste ale bărbaților celebri".
Volumul I.
Scriu și de mine?
Nu, dar apar unii dintre colegii tăi de clasă,
Voltaire, Napoleon...
Domnișoară, trebuie să îți iei ochelari.
Ba nu. Îi am pe ai tăi.
Bine. Asta e a lui Napoleon.
Draga mea Josephine,
mă trezesc consumat de gândul la tine.
Asta de la un tip considerat direct.
De ce citești asta?
Fac cercetare pentru noua mea carte.
- Despre ce va fi vorba în ea? - Iubire.
Până acum scriam despre găsirea iubirii
acum voi scrie despre ce se întâmplă după ce o găsești.
Interesant.
Ce se întâmplă în roman?
Așteaptă să vezi.
Ascultă aici, Beethoven.
Să te auzim, Lulu!
Gândurile mele merg spre tine, iubirea mea nemuritoare,
pot trăi doar în întregime lângă tine sau deloc.
Avea stil.
Fii calmă, viața mea, întregul meu univers.
Doar prin analiza calmă a existenței noastre
ne putem atinge scopul de a trăi împreună.
Iubește-mă, nu desconsidera cea mai credincioasă inimă,
a iubitului tău.
Mereu a ta, mereu a mea,
mereu a noastră.
Tu mi-ai scris vreodată o scrisoare de iubire?
- Poate un fax de iubire... - Oare am primit vreun fax de amor?
Sigur ți-a trimis vreunul secretara mea.
Ce să spun, iubito, nu e stilul meu.
Oricum, tipii ăia au fost separați de iubirile lor
de război sau de sute de kilometri...
Eu sunt chiar aici.
Mă faci foarte fericit.
Da, dă-mi în scris.
Cu mintea plină de preocupare prenupțială,
uitasem mai mai înapoiez cărțile la bibliotecă.
Acum, povești de dragoste ca
"La Răscruce de vânturi" și "Love Story",
urmau să mă coste mai mult de câteva lacrimi.
Scuze, unde e nunta?
Sus.
Era locul perfect.
Big și cu mine urma să ne căsătorim în strălucirea clasică
care găzduia toate marile povești de dragoste.
Unde e chelnerul cu nota?
Miranda, relaxează-te, Magda nici nu a terminat de mâncat.
Am de lucrat la un caz când ajungem acasă.
Trebuie să merg la baie.
Te duc eu.
Mulțumesc, Magda.
Hai să îți spălăm fața frumoasă.
Ce?
Nu poți să o lași pe bonă să își termine cina?
Îmi pare rău, sunt epuizată.
Brady m-a trezit la 5 dimineața.
Și pe mine m-a trezit.
Da.
Nu trebuie să-l mai lăsăm pe Brady să vină în patul nostru.
Ai lapte pe buza de sus.
Acum ce mai e?
Mereu mă critici.
Ba nu!
Ai prefera să ai lapte pe buză și să nu îți spună nimeni?
Vrei să îmi spui ceva?
Da! Da!
Așteaptă... să nu ai orgasm așa de repede!
- Da? - Da.
Așteaptă.
Haide, urcă-te tu deasupra. Haide.
Hai să terminăm odată!
Trebuie să ne trezim în patru ore jumătate.
Facem și noi odată sex și tu vrei să o terminăm odată?
Steve, facem sex.
Când am făcut ultima oară sex?
Era zăpadă pe străzi.
Cât de des faceți sex?
Miranda, te rog...
- Ce? - Are trei ani, nu știe ce înseamnă.
Eu am 41, și tot nu știu ce înseamnă.
Știu, dar repetă tot ce aude.
Dacă știam că nu vom vorbi pe față, ca-ntre fete
nu mai veneam cu avionul 3000 de mile.
Putem vorbi, dar să nu folosim cuvântul acela.
- Cât de des voi... - Colorați?
Mulțumesc.
Păi eu nu mă mai satur.
Aș putea colora în fiecare zi, toată ziua,
de-ar fi după mine,
aș folosi fiecare creion din trusă.
Ne-am prins. Adori să colorezi.
De ce întrebi?
Păi, noaptea trecută eu și Steve "coloram",
- Și eram pe cale să... - Ai orgasm.
Scuze, nu am găsit nimic cu creioane.
Și el a vrut să facă schimb de poziții
și eu am zis: "hai să terminăm odată"!
Încerca să lungească lucrurile.
Și asta e ceva rău?
Da, când ai un job full-time.
Eu am un job full-time!
Păi tu nu ai un copil de cinci ani, întâlniri și ședințe,
și o soacră la azil cu boala Alzheimer.
Trec printr-o fază când nu am chef de colorat.
Așa cum a venit va și trece, nu?
Fiecare cuplu e diferit.
Eu și Harry o facem de două-trei ori pe săptămână.
Grozav, acum mă simt și mai rău.
Când a fost ultima oară la tine?
În urmă cu șase luni.
Pare mult.
Dar e doar o fază trecătoare.
Sunt sigură că da.
Ce zici, Carrie?
Cu Big cum e?
Haide! Eu v-am spus... Spune-ne!
Nu, dar vă voi spune un lucru:
când Big colorează,
abia mai urmează tiparul de colorat.
Mi-ați fost de mare ajutor.
John?
Bună.
Cu totul în afara tiparului.
Trimite-o lui Smith Jarrod, la adresa lui de la birou.
Trebuie să închid. S-a ivit ceva...
- Am un cadou pentru tine. - Până acum îmi place.
Stai! Tu erai la telefon, la licitație!
Știam cât de mult ți-l dorești.
Dar voiam să mi-l cumpăr singură.
Și eu voiam să ți-l ofer.
Pentru aniversarea noastră.
Ne-am întâlnit în urmă cu cinci ani,
în ziua aceasta.
Așa e!
Îți place?
Păi... să fie clar, nu e ca un inel cu diamant din-alea, da?
În cazul ăsta, îmi place la nebunie.
Este al doilea cel mai frumos lucru pe care l-am văzut vreodată.
Acum... darul meu este mai elocvent.
Iubito...
- Trebuie să mă culc. - Să te culci? E 7.30.
Trebuie să fiu la studio la 6 dimineața și trebuie să mă antrenez înainte.
Așa începe.
Pe urmă, o să facem sex doar de 2-3 ori pe săptămână!
Și așa, Samantha a aflat că are un nou vecin.
De atunci, seară de seară, când Smith își făcea somnul de frumusețe,
Samantha a găsit ceva mai interesant de privit decât TiVo.
- Mai înaintează... - Bine.
- Ține ochii închiși... - Bine.
Bine. Deschide ochii.
Nu a fost așa de rău.
Până acum, toate sunt bune.
Doamne...
mă umpli de mândrie, domnule!
- Îți place? - Dacă-mi place?
E dragoste la prima vedere.
- Păi... - E magnific.
Așteaptă.
Ține asta.
Abia acum cred că se întâmplă cu adevărat.
Nu pot să cred că apartamentul ți s-a vândut așa de repede!
E un semn!
Da...
Că prețul era prea mic.
Răspunde tu. A sosit mâncarea. Banii sunt pe masă.
Eu mă ocup de dulap.
Ar trebui să termin în vreo 70 de ani.
Bine. Un post-it roz - îl iei,
violet - arunci, galben - la păstrare.
Ești o prietenă foarte bună!
Doamne.
Nu pot să cred, uite Lily, e Samantha!
Ce cauți aici?
S-au întâmplat multe chestii în apartamentul ăsta,
trebuie să sărbătorim acest eveniment.
Doamne...
Vă amintiți de asta?
Când Samantha a pus "Melodiile cele mai bune din anii '80",
eu am pus pe mine cele mai "rele" ținute.
"Aruncă". "Păstrează". "Aruncă".
"Păstrează". "Aruncă". "Aruncă".
"Păstrează". "Păstrează". "Păstrează".
A fost nevoie de noi patru, trei zile
să punem 20 de ani în 38 de cutii.
Mâine merg să o văd pe mama ta,
poate îl lași tu pe Brady la prima lui petrecere fără noi.
Ne vedem la petrecerea gemenilor și tu poți să ajungi la bar la ora șase.
Ce s-a întâmplat?
Am făcut sex cu altcineva.
Ești uimitoare, și...
nu știu cum de ți-am putut face asta.
Nu am mai făcut sex de mult timp și...
Nu a însemnat nimic, s-a întâmplat doar o dată.
Și asta mă ucide.
Pe tine te ucide?
S-a întâmplat.
Nu mă gândeam!
Nu mă urmări.
Miranda, sunt același om.
Așa să fie?
Steve... Nu-mi vine să cred.
Asta am zis și eu.
Da, e trist, dar
nu o să fac să devină și mai trist stând într-un motel rău-famat
câtă vreme îmi caut altă locuință.
Îmi poți da sarea?
În plus, trebuie să fiu în centru, aproape de Brooklin,
ca să păstrez viața lui Brady pe cât se poate de normală.
Eu o să îl țin câteva zile, apoi Steve îl va ține câteva zile,
iar Magda va sta când cu unul, când cu celălalt.
Știu că întrebarea e cam ciudată,
dar Steve cum se descurcă?
Spune că e devastat. Mă imploră să îl iert.
Nu se va întâmpla asta.
Abia îl pot privi.
Miranda, ești sigură că vrei să faci asta?
S-a întâmplat doar o dată, oricine poate greși.
Chiar de aș putea să înțeleg această justificare,
rămâne partea cu înșelatul.
Partea cu lucratul pe la spate, cu încălcarea încrederii.
Asta mă ucide.
Mulțumesc că ești tu însuți.
Charlotte a făcut dragoste cu Harry de patru ori în acea săptămână.
Bine... nunta, e foarte serios.
Da, dar nu acum.
Am primit un mail de la un contractor,
a schimbat iar data renovării.
Trebuie să îi scriu.
Nu, nu, nu.
Nunta înaintea contractorilor.
Dacă nu cumva vrei să îl inviți,
iar lista de oaspeți ar ajunge la 201.
200? Doamne, Carrie, iar s-a mărit?
E rochia...
Ai zis că doar 75 de oameni.
Cum să îți explic asta?
Uite, tu joci poker, nu?
Rochia ridică miza.
Cum te descurci cu jurămintele?
Amintește-ți că le vom spune în fața multor oameni,
așa că tensiunea este foarte...
Sus, sus... sus!
Trebuie să termin asta.
Nu am timp de așa ceva.
Nu o iei prea în serios.
Nu, e un circ.
200 de oameni?
Pagina șase!
E a treia nuntă a mea.
Cum crezi că mă face să par?
Nu am știut că asta va fi o problemă.
De ce nu ai spus ceva mai repede?
Tu voiai o nuntă mare.
Da...
Dar tu nu vrei?
Pe tine. Asta vreau eu.
Puteam doar să ne căsătorim la Starea Civilă.
Cred că e prea târziu să avem doar o cununie civilă.
Nu voiam să sugerez asta...
Spuneam și eu...
Vezi? Asta e expresia de pe chipul tău pe care încercam să o evit.
Vino încoace.
Ești un amant minunat.
Și în curând am ajuns la "noaptea de dinaintea" evenimentului.
Știu că e o tradiție la cina de repetiție
ca domnișoara de onoare să dezvăluie
lucruri jenante despre mireasă.
Dar în grupul nostru,
nu deconspirăm niciodată nimic!
Așa că aș vrea să țin un toast pentru ginere.
Nu-i poți spune nimic nou.
Cine e tipul ăsta?
Carl, e un partener.
E cam ticălos.
Știți cum se zice: a treia oară e cu noroc.
Cap-pătrat, eu vorbeam.
M-am îndoit uneori de bărbatul acesta superb.
Dar după observarea lui atentă de-a lungul ultimilor 100 de ani,
îndoielile mele eu luat sfârșit.
Deci, în cinstea mirelui.
Un bărbat care în sfârșit s-a lăsat sedus... de Carrie.
Să sperăm, dragă John.
Chiar e un ticălos.
A fost un toast pe cinste.
Tu ești un tip pe cinste.
Steve.
Nu vreau să vă deranjez...
Nu ne deranjezi.
Dar... trebuie să vorbesc cu Miranda.
Samantha, o poți ruga să vină până afară?
Nu vreau să intru și să vă stric petrecerea...
Sigur.
Hei, nu am vorbit toată seara.
Steve e aici.
Ne lăsați singuri, vă rog?
Da, desigur, mă întorc înăuntru.
- Ești bine? - Da.
Nu-mi dai de ales. Nu mă suni...
vorbim doar în fața copilului, când nu pot spune nimic.
Ce-ai putea să spui care să îmbunătățească lucrurile?
Te rog, a fost doar o dată.
Ai renunțat la noi.
Ai renunțat la noi. Ce avem nu mai e bun de nimic.
M-am schimbat din cauza ta.
- Ești bine? - Nu sunt bine.
Sunteți nebuni să vă căsătoriți!
Căsătoria distruge totul.
Aici erai!
Credeam că ai fugit.
Nu.
O să înceapă în curând seara între fete de dinaintea nunții.
Nu ești bine?
Ba da, cred că sunt doar obosit.
Du-te să te odihnești, atunci.
Dar mai întâi sărută-mă de noapte bună.
Pentru că e ultimul meu sărut de burlacă.
Mereu am știut că se va mărita cu Big.
Ba nu.
- Ești nebună! - Da, am știut!
După fiecare despărțire, mă gândeam, în secret:
"Nu, locul lor este împreună".
Chiar și după a doua despărțire a lor?
- Da. - După a cincisprezecea?
E amuzant, ne-am despărțit de multe ori...
Dar după despărțiri urmează sexul înfocat de împăcare.
Nu răspunzi?
Deschide-l.
Acum spune ceva.
Sex.
Sigur nu e copilul meu?
- Alo? - Eu sunt.
Doamne, ai auzit-o pe Lily?
Trebuie să vorbim.
- Poftim? - Încercam să scriu jurămintele,
și... chiar vrei să faci asta?
Vorbesc cu Big, mă duc dincolo.
Dormi, ginerică!
Ce s-a întâmplat?
Doar că... totul e minunat așa cum este.
Nu vreau să stric totul.
Nu vei face asta.
Am mai dat greș de două ori.
Uite cum stă treaba:
cu mine te însori mâine.
Cu mine. Nimeni altcineva.
Da.
Și eu mă mărit cu tine.
Suntem noi doi.
Și vrei să știi care e partea cea mai bună?
Da.
Deja am făcut tot ce se putea să o dăm în bară.
"Aud" vreun zâmbet?
Da.
Mie mi se pare că ți-ai pierdut inspirația la jurăminte.
Da.
Nu e nimic rău în asta, dar e mai bine
să nu te mai gândești așa de mult și să te culci.
- Și dimineață... - Voi ști ce să fac.
Așa este. Și dacă nu, scrie doar:
"Te voi iubi". Simplu, la obiect.
Și jur că nu voi încerca să îmi asum meritele pentru asta.
Acum o să te culci, da?
Bine. Noapte bună.
Ne vedem mâine.
Și... suntem noi doi.
Aceasta e o mireasă!
Alo?
Mi-o dai pe Carrie, te rog?
Alo?
Dați câinii afară de aici!
Riscă să murdărească trena rochiei!
Bună, sunt Carrie, lăsați-mi un mesaj.
Ea e mireasa. Uite, e îmbrăcată ca o prințesă!
Mulțumesc.
E ca și cum ai împinge un elefant prin gaura cheii. Ne vedem acolo.
Sunt Carrie. Lăsați-mi un mesaj.
De ce nu mă suni înapoi?
Trebuie neapărat să vorbim. Sună-mă cum primești mesajul.
Fără alți invitați pe scări, pricepi?
Doar mirii și cei apropiați lor.
Avem o problemă.
- Mirii nu sunt aici. - Poate sunt blocați în trafic.
Ce? Amândoi în același timp?
Bună, sunt Carrie, lăsați-mi un mesaj.
Nu pot intra fără tine.
Iubito...
toată chestia asta cu mirele și mireasa...
m-a dat peste cap.
Trebuie să știu că suntem tot noi, neschimbați.
Doar noi doi.
Cum ai zis tu.
Iubito, întoarce-te spre mine și lasă-mă să te văd.
Atenție la trenă! Haide...
- Ce frumos este! - Minunat! Și tu ești splendidă!
Uite-o pe mami! Sosesc.
Traficul a fost oribil...
Bună! Sunteți toți aici!
Luați loc, vin și eu imediat.
Nu e aici.
- Cine nu e aici? - Mirele.
Ce s-a întâmplat?
Big nu este aici.
Dar noi am întârziat 25 de minute!
L-a sunat cineva?
Dați-mi un telefon.
Un telefon!
Nu știu cum să-l folosesc.
Poftim, draga mea.
- Alo. - Ești bine?
Te sun de o oră. De ce nu ai răspuns la telefon?
Pentru că nu îmi găsesc telefonul.
Ce se întâmplă? Unde ești?
Eram în față.
Abia am plecat.
Nu pot face asta.
Doamne...
Carrie... Carrie!
Nu vine.
- Doamne! - Cum adică nu vine?
Luați-mă de aici.
Luați-mă de aici!
Hai. Ia-o tu și eu rămân aici să clarific lucrurile.
Ce naiba fac?
- Întoarce! - E stradă cu sens unic, trebuie să ocolesc.
Dacă facem asta, va pleca.
Nu e nimeni în spate, întoarce!
Ele sunt. Oprește.
Carrie!
M-am speriat o clipă, dar acum sunt gata...
Știam că vei face asta! O știam!
Carrie, îmi pare rău!
Te urăsc!
Îmi pare rău! Îmi pare rău!
Haide.
Carrie, așteaptă, îmi pare rău. Carrie!
Nu!
Nu e nimic... Nu e nimic...
Hai, omule, dă-te din stradă!
Credeam că voi suferi enorm.
Nu simt nimic.
Pune-mi puțin vin.
Da, încă mai sunt părăsită la altar.
Ce naiba l-a apucat?
Era perfect fericit la cină...
Am știut de când am discutat, aseară.
Mi-am dat seama.
De ce nu ai spus nimic?
Nu îmi venea să cred.
Nici nu voiam să o spun cu voce tare.
Acum nu mai am unde să locuiesc.
- O să locuiești aici. - Etern?
Poate ar trebui să mănânci ceva.
Îi e cuiva foame?
Cum o să îmi recuperez hainele? Nu mă pot duce la el acasă.
Pot angaja oameni să facă toate astea.
Orice ai nevoie.
Să îl ucidă?
Nu am altceva de purtat în afară de rochia de mireasă.
Ai aici hainele pentru luna de miere.
Ce ironie.
Luna de miere urma să o petrecem într-un loc romantic din Mexic
și am plătit cu cardul de credit pentru că voiam să îi fac o surpriză lui Big.
Pot încerca să anulez rezervarea.
În cel mai rău caz, le pot spune că a murit cineva.
Și nu s-a întâmplat chiar asta?
Închide ochii. Noapte bună, scumpa mea.
Vino încoace.
Am făcut ceva foarte rău.
I-am zis niște lucruri lui Big la repetiția de cină.
Ce vrei să spui?
Era imediat după ce a venit Steve,
eram supărată...
Big a venit la mine și i-am zis ceva de genul:
"ești nebun să te însori".
Așa a ieșit.
Crezi că ăsta e motivul?
Nu...
Big se poartă ciudat legat de căsătorii dintotdeauna.
Mă tot gândesc că ar trebui să îi spun lui Carrie.
Nu.
E un moment prost să îi spui așa ceva.
Găsește alt moment.
Mai târziu.
Nu am scăpat-o de luna de miere, dar mergem și noi cu ea.
Ce?
Ne-am rezervat 3 locuri la zborul ei.
Mexic, venim!
Nu pot să plec în Mexic.
Am servici.
Bun sosit în Mexic!
Bună ziua!
- Îi așteptam pe dl. și dna. Preston. - Nu ești încă pregătit să îi vezi.
O să îți explic eu.
Asta o va ucide.
- Unde este? - La toaletă.
- Să dăm o raită. - Da.
Și acesta e apartamentul nupțial.
Doamne!
Ține!
- Unde să pun astea? - În geanta mea.
- Gata cu chestiile romantice. - E foarte important.
Uite-o că vine.
O să fie un apus minunat.
Trage storurile.
Pe toate.
Bună dimineața.
Am visat urât?
Carrie...
E ora cinei, ai dormit toată ziua.
Și ce dacă?
Draga mea...
Trebuie să mănânci de dimineață.
- Sunt obosită. - Mănânci ceva și te culci la loc.
Carrie!
Pot bea o cafea?
Da, desigur!
Soarele e minunat.
Iisuse, dragă, te epilezi des?
Ce? Nu știam că voi purta costum de baie.
Ce tot spui?
Am uitat să mă epilez.
De când, din 1998?
Am avut alte lucruri pe cap.
Nici pe scaunul electric nu aș avea... "situația" ta.
Samantha, când ești căsătorită, ai alte priorități.
Nu mă lua cu căsătoria.
Charlotte e măritată, și nu poartă pădurea națională!
Cum poți să stai picior peste picior?
Să te programez la cosmetică. De-ar fi mai des, te-ai pierde în el.
Și ce? E vina mea?
Am uitat de sex, am meritat ce am pățit?
Mulțumesc pentru înțelegere.
Îmi pare rău, dragă, nu asta am vrut...
Nu mai spune nimic.
Să luăm cina la hotel în seara asta.
- Serios? - Da.
Trebuie să fac ceva să ies din Mexi-coma asta.
Dragă, ai făcut o glumă! Bravo.
Bună seara.
Mă cheamă Felix și sunt chelnerul vostru.
Începem cu patru Margarita.
Eu nu beau alcool, doar apă minerală.
Îl beau eu pe al ei.
Îmi spuneți, vă rog, numărul camerei dv?
Stăm într-o vilă privată,
numărul trei.
Foarte bine, Dnă Preston.
A fost ca o lovitură de cuțit.
Charlotte și-a adus budincă în geanta ei Prada.
- Eu voi mai râde vreodată? - Da!
Când?
Când ceva va fi foarte, foarte amuzant.
Luați-i de aici pe "mariachi", nu mă aud gândind.
Sunt primele, dar nu și ultimele!
Mulțumesc.
Nu putea să iasă din mașină.
După tot ce mi-a făcut în 10 ani...
nu putea face efortul să coboare din mașină.
Eu am făcut eforturi.
Mi-am pus o pasăre în cap!
- Asta era? - Da.
Credeam că sunt pene.
Era o pasăre.
Era frumoasă!
E un tip rău...
Mereu a fost. Tipii cei răi fac lucruri rele.
Dar și băieții buni fac lucruri rele.
Cei de treabă și ce răi ți-o trag.
Iar ceilalți nu știu să și-o tragă, credeți-mă, i-am încercat.
Și după tot ce știam,
după 20 de ani în care am învățat atâtea,
las totul baltă pentru a-i trece numele lângă al meu
când închiriez un apartament pentru luna de miere.
Nici eu nu m-aș recunoaște acum.
Dacă tot am pornit-o pe calea asta,
nu pot să cred că viața mea orbitează în jurul unui bărbat.
Cum naiba am lăsat să se întâmple asta?
Dar îl iubești!
Adică să îi spun numele de 50 de ori pe zi mai des decât al meu?
Adică să pun dorințele și nevoile lui înainte de ale mele?
Când e vorba mereu de cealaltă persoană, e dragoste?
Nu, asta e căsătoria.
Chiar și inelul ăsta.
Voiam să mi-l cumpăr singură.
Ar fi însemnat ceva să pot face asta.
Și apoi... mi-l cumpără el.
Pentru că știa cât de mult îți place!
Da, și acum când îl privesc, îl văd pe el, nu pe mine.
Încă un rând.
Relaxează-te, suntem în vacanță.
De fapt suntem în luna mea de miere.
Cred că suntem în luna LOR de miere.
Da, profitați! În curând veți fi unul la gâtul celuilalt!
Căsuța de mesaje e plină.
Sigur că da.
Ar trebui să înfrunți prezentul.
Nu, nu sunt gata să înfrunt iar totul.
Mă duc să alerg pe plajă, și apoi la sală, vrea cineva să mă însoțească?
Vești bune. Mi-a scris avocatul celui care ți-a cumpărat apartamentul.
E de acord să ți-l revândă la un preț mai mare
și să ți-l elibereze până te vei întoarce,
pentru un cost adițional.
Se pare că nu te mai poți întoarce acasă.
Te va costa...
Să vedem cum îți aducem lucrurile înapoi.
Voi două ați putea conduce lumea.
După alergare, Charlotte
și-a dat seama că trebuie să fie recunoscătoare pentru căsnicia ei fericită
și pentru o clipă, imaginându-i pe cei dragi din New York,
a uitat unde se afla
și a deschis gura.
Bună ziua, dră.
Pari foarte grăbită.
E închisă, se face curat. Du-te...
- Tocmai ai... - Taci!
Și chiar atunci, Charlotte a făcut pe ea.
Miranda avea dreptate.
Când ceva a fost foarte, foarte amuzant,
am râs.
Aveți un mesaj.
Sâmbătă, 20 septembrie, la ora 12:30.
Carrie, sună-mă, trebuie să vorbesc cu tine.
Nu exista moment mai bun să-mi angajez o asistentă.
Nu mă ocup de strânsul cutiilor.
Aș vrea să fac carieră în modă.
Cafe Latte-ul ăsta are grăsime!
Îmi plac la nebunie cărțile tale. Nu scrii tâmpenii.
Kathy...
Pari beată.
Sunt un pic. Am petrecut toată noaptea.
Dar bat la mașină ca cei mai șmecheri!
Am diplomă în Finanțe la Princeton
și în ultimii doi ani am lucrat ca asistent la Merryl-Lynch.
Impresionant. Și, Paul, de ce te crezi potrivit pentru postul acesta?
- Deci ești din San Louis? - Din San Louis, și mă cheamă Louise.
- Și ai diplomă în informatică. - Da.
Mă bucur pentru tine. Eu abia știu să trimit sms-uri.
- Ai mai fost vreodată asistentă personală? - Nu.
Dar sunt cea mai mare dintre 6 frați, mă descurc sigur cu orice.
- Șase copii? Cum este? - Aglomerat.
M-am mutat în New York ca să am parte de mai mult spațiu
și am ajuns să împart apartamentul cu trei colege.
În afară de problemele de spațiu, de ce te-ai mutat în New York?
Ca să mă îndrăgostesc.
- E o idee învechită, nu? - Nu.
Nu, nu, doar că ești foarte sinceră.
Nu cred că am mai auzit pe cineva să spună asta de foarte multă vreme.
Deci, Louise din San Louis...
Mai am o singură întrebare.
Cum își permite o șomeră care are trei colege de cameră,
o geantă Louis Vuitton?
E închiriată. De pomană, împrumutate sau furate, știu eu un loc.
- Cum de nu am aflat și eu de asta? - Te pun eu în legătură cu cine trebuie.
Chiar că mi-a rezolvat toate problemele.
Ați sunat la Carrie Bradshaw.
Da, v-a primit invitația, dar din păcate nu va putea ajunge.
După trei zile am început să o numesc "sfânta Louise din San Louis".
Nu e nimic de văzut.
Și în timp ce eu m-am mutat înapoi în vechiul meu apartament,
Miranda își căuta unul nou, în centrul orașului.
Brady, uite Cartierul Chinezesc. Cei din revista New York Magazine...
spuneau că acest cartier va fi la modă în curând.
O clipă. O fi pe acolo?
Poate ar fi bine să ne întoarcem acasă.
Uite! Un porumbel alb. Unde se duce el, sigur vom găsi un apartament.
Aici locuiam, mai demult.
E vechiul cartier ucrainian.
Oare pleacă sau sosesc?
Pleacă.
Mă duc repede să arunc un ochi. Așteptați-mă aici.
Și acolo, în vechiul cartier ucrainian, Miranda a găsit un nou apartament.
Și au rămas acolo până la sfârșitul vieții, pentru că porumbeii le păzeau cu grijă.
Cele două surori vitrege nu aveau cum să pună piciorul afară.
Iar Cenușăreasa și prințul au trăit fericiți până la adânci bătrâneți.
Știi că asta e doar o poveste, nu, draga mea?
Lucrurile nu se întâmplă întotdeauna așa în viața reală.
Cred că ar trebui să o știi de acum.
Încă o dată.
Încă un copil păcălit.
- Bună! - Bună.
Mami a venit acasă.
- Mulțumesc că ai avut grijă de Lily. - Nicio problemă.
Totul e în ordine?
Sunt însărcinată.
Cum?
Știi ce se zice: că dacă nu mai încerci se poate întâmpla...
Și doctorul a spus că știe de cupluri care au adoptat copii
apoi au avut unii ai lor!
- Draga mea! - Sunt însărcinată!
În anumite case, basmele chiar devin realitate.
A fost fabulos.
Pari un pic distantă.
Distantă?! Ești încă în mine!
- Vrei să discutăm despre ce ai? - Nu mă pricep la discuții sentimentale.
Bine, atunci voi vorbi eu.
Cele mai bune prietene ale tale au fost părăsite de iubiții lor.
Cum să nu fii supărată?
E mai mult de atât.
În ultima vreme, nu am am mai simțit o legătură față de...
De mine?
Nu. Față de locul acesta,
nu mă simt deloc legată de viața noastră de aici.
Care viață?
Serios, eu muncesc și tu fugi mereu la New York ori de câte ori ai ocazia.
Nu la fiecare ocazie. Doar pentru lucrurile importante.
Și munca de manager al tău,
e din ce în ce mai grea, începe să-mi displacă.
În ultimii doi ani tu ai fost mereu pe primul plan.
Iar în primii trei ani doar tu ai contat.
Știu. Și era mult mai distractiv.
"Pagina lui Carrie Bradshaw a fost abandonată"... ce e asta?
Interesant. Ca și Carrie Bradshaw.
Ce-ar fi să trecem la lucrurile foarte importante,
cum ar fi aranjarea dulapului meu?
Nu ai de gând să răspunzi la acele emailuri?
- Ba da. - Când?
Acum...
Eu îți citesc și tu să-mi spui ce să le răspund.
Cine e john@jjpny.com?
La naiba. E chiar el, nu-i așa?
Nu știu ce să spun.
Șterge-l.
Nu exista vreo opțiune
ca eu să nu mai văd vreodată emailuri de la el?
Fă-o, te rog.
Sigur vrei să întrerupi orice comunicație cu el?
Bine, Carrie.
Nu-mi vine să cred că te costumezi.
Toți părinții trebuie să se costumeze. E distractiv.
E distractiv pentru mame casnice care nu au nimic de făcut.
Să vedem ce au. Vrăjitoare sau pisicuță sexi.
Astea sunt singurele opțiuni pentru femei: vrăjitoare sau pisicuțe sexi.
Mare adevăr ai grăit, surioară.
Ar trebui să port asta și să le spun că sunt costumată ca mine însămi.
Am primit un mail de la Big. A scris "Nu știu ce să spun".
În cazul ăsta... "nu-mi mai trimite emailuri"?
La ce te așteptai?
În titlu scria doar atât: "Îmi pare rău".
Steve își cere mereu scuze.
Emailuri cu "îmi pare rău", mesaje telefonice cu "Îmi pare rău"...
felicitări cu "Îmi pare rău"...
Mai bine nu ar fi făcut nimic pentru care să îi pară rău.
- Poate chiar îi pare rău. - Poate că și lui Big.
Ai dreptate.
E nevoie de mai mult ca să mă sperie, la câte am pățit.
Încă nu-mi vine să cred că am pățit asta.
Știu că s-a întâmplat.
Dar nu pot să cred
că s-a întâmplat!
Am refăcut în minte fiecare detaliu.
Carrie, mai e un "detaliu" despre care voiam să îți spun.
- La repetiția de cină... - Și atunci l-am văzut.
Singurul lucru care mă putea speria după ce trecusem prin atâtea.
- Arăți grozav. Arăți minunat... - Cu atât mai rău.
Stai, stai, stai.
Ce scrie în nota editorului?
"Nunta lui Carrie Bradshaw cu John Preston"
"s-a anulat înainte de apariția acestui număr al revistei."
"Bradshaw este..."
Bradshaw este ce?
Ce? Nu văd nimic, adu-l mai...
"Iarăși singură și locuiește încă în New York".
Nu-mi doream să o cumpăr,
dar m-am gândit că va fi o revistă Vogue în minus în New York.
Louise!
Dumnezeule! Ce schimbată ești! Nici nu te-am recunoscut!
Asta era și ideea. M-am înscris în programul pentru protecția martorilor.
Îmi place cum îți stă.
Și mie îmi place geanta asta Chanel a ta!
E a mea până joi.
- E timpul să scoți iar capul la lumină. - Deja?
Ai un nou număr, cu codul de zonă 347...
347? Nu, am codul 917, așa am avut mereu.
Am încercat. Nu mai e disponibil. Acum ai 347.
- Samantha Jones... - Carrie Bradshaw,
sau cel puțin ce-a mai rămas din ea.
Spune, draga mea.
Am cod de zonă 347. Cât de oribil e asta?
347 e pentru "noul" New York.
Eu vreau vechiul meu New York, cu vechiul meu 917, și dorința de odinioară de a trăi.
Vechi sau nou, măcar e New York.
Nici nu știi ce greu e să trăiești în L.A.
Cu un vecin care e ca un sex umblător,
pe care nu mă pot opri să îl privesc.
- Doar te uiți? - Doar mă uit!
Mutra lui Steve de la recepția ta mi-a tăiat tot cheful.
De l-ai vedea, în fiecare seară e cu altă fată...
Doamne, știi de cine îmi aduce aminte?
De mine... în urmă cu 5 ani.
Când eu aveam codul de zonă 917.
Ce rost mai are să ai un vecin sexy, dacă nu poți face sex cu el?
Nu, nu, nu, asta nu trebuie să ajungă pe copertă.
Bună!
Și în încercarea de a sta departe de casă și de probleme,
Samantha s-a dus la cumpărături.
Are nevoie de un stăpân. Te interesează?
Nu.
Și când Samantha se convinsese că nu îi place câinele...
A fost sterilizată, dar nu și-a pierdut "poftele".
Și dacă Samantha nu-și putea face poftele sexuale...
își potolea alt gen de pofte.
Ce-ar fi dacă aceștia ar dispărea ca prin minune?
Știu unde stai.
Pentru o pereche ca asta, m-aș muta.
Stai. Nu o deschide.
Vrei să o arunc?
Nu.
E prea frumoasă.
O bag în spate.
O acopăr cu altceva, precum am făcut și cu sentimentele mele.
Ți-e dor de el?
În fiecare zi.
E foarte ciudat.
Nu prea am plâns.
Sau poate există o limită a lacrimilor vărsate pentru un singur tip.
Da, știu cum este.
A fost la fel când m-am despărțit de prietenul meu, anul trecut.
Mi-e dor de el.
Atunci mi-am dat seama că erau două inimi frânte în apartament.
Hai să bem un cocktail. Ia-ți hainele închiriate.
Am căzut de foarte sus.
Credeam că Will - așa îl chema...
Credeam că Will e iubirea vieții mele.
Și ce s-a întâmplat?
A spus că mă iubește și el dar că nu sunt femeia potrivită pentru el.
- Cred că e greu. - Dar vezi tu, nu contează.
Am jurat că nu renunț la dragoste.
Dragostea e cel mai important lucru.
Vezi asta? Scrie "dragoste",
și o păstrez cu mine toată ziua.
Scuză-mă.
Cunosc zâmbetul acela. Cine e tipul?
Cineva pe care l-am cunoscut de curând.
M-a invitat să bem ceva.
La 11.30? E o întâlnire "fierbinte".
Ba nu, nu e. E foarte ocupat.
N-oi primi eu sms-uri, și nici nu trimit, dar
crede-mă, subînțelesul acelui sms
e că tipul vrea sex!
Dar dacă are nevoie de mine, înseamnă că nu are pe nimeni, nu?
Bine. Distrează-te.
Pentru așa ceva e perioada asta de la 20 de ani.
La 30 de ani înveți din greșeli, iar la 40 plătești cocktailuri.
În cazul acesta o să mai beau unul mic.
Biroul este cel mai important.
Dacă găsesc biroul potrivit, îmi va veni și inspirația, și ar face bine să vină,
pentru că am cheltuit toți banii de pe carte pe decorator.
Cred că e grozav că îți renovezi întregul apartament.
Da, păi, dau afară ce e vechi
și îmi cumpăr lucruri noi la prețuri exorbitante!
Harry m-a sunat să îmi spună că nu mai alergi.
De ce a făcut asta?
Pentru că te iubește și e îngrijorat.
Nu are niciun motiv de îngrijorare.
Ți-a spus doctorul că nu e bine pentru copil?
Nu, mi-a zis că, dat fiind că am mai alergat, e în ordine.
Atunci de ce...
Mă tem că se va întâmpla ceva rău.
E o minune și că sunt gravidă!
Înțeleg.
E tot ce mi-am dorit vreodată,
și de asta sunt îngrozită.
Se pot întâmpla tot felul de lucruri.
Uită-te la tine! Uită-te la Miranda!
Sunteți oameni buni și uite ce ați pățit!
Desigur că și eu voi păți ceva rău!
Draga mea...
ai făcut pe tine anul ăsta!
Cred că poți sta liniștită.
Alergi în fiecare zi, asta faci tu,
nu poți să nu mai fi tu însăți doar pentru că îți este frică, nu?
Bine.
Bine...
Și odată cu căderea frunzelor, în toamnă,
s-a spulberat și teama lui Charlotte.
Până să cadă prima zăpadă,
Charlotte și-a regăsit puterea să lupte.
Sigur nu vrei să mergi la nicio petrecere de sărbători?
Nu, sunt perfect fericită singură.
Ești sigură? Asta pare o petrecere super.
Du-te acasă. Serios, vei pierde avionul. Du-te.
Bine.
Dar mai întâi...
Crăciun Fericit!
E doar un cadou mic.
Judy Garland "Ne vedem în San Louis".
Louise din San Louis, ești așa drăguță!
Nu l-ai mai văzut, nu?
Mă simt prost, dacă știam că ne facem cadouri...
ți-aș fi cumpărat unul cu două săptămâni în urmă,
și l-aș fi ascuns aici!
Sper să nu fie ce cred eu...
Nu știu. Deschide-l.
Doamne! Nu se poate!
O geantă Louis Vuitton pentru mine!
Da. Gata cu închiriatul.
Uite cine e mare și tare!
A fost cel mai frumos cadou pe care l-am făcut vreodată.
Ajunul Anului Nou
cu o porție de tăiței.
Îți amintești ce să zici la miezul nopții?
La Mulți Ani!
Doar că o vei spune cu mult mai multă bucurie.
LA MULȚI ANI!
- La Mulți Ani! - Spui asta și mă pupi.
- Ești gata să mergem, băiete? - Da.
Ți-ai luat costumul de Batman pe care ți l-am cumpărat? E în bucătărie.
- Ai primit costum cu Batman? - Batman! Unde ești?
Ți-ai făcut program cu fetele?
Stăm fiecare acasă la noi.
Atunci vino la cină cu noi...
Putem să mergem undeva în cartierul tău.
Nu.
Mulțumesc.
Miranda, nu am vrut să te rănesc.
L-am găsit!
- Batman! - Iată-l pe Batman!
Pune-ți căciula, cred că plouă deja.
- Pot să plec cu Batman? - Da, dragul meu.
- La Mulți Ani. - La Mulți Ani.
Pupați-vă.
- Ne vedem mâine. - Pa.
Alo.
Credeam că un avantaj atunci când ai familie este că nu
îți petreci Anul Nou singur, cu mâncare chinezească.
Sunt singură și am mâncare chinezească.
- Eu dormeam. - La naiba. Îmi pare rău.
Nu e nimic.
Unde e Brady?
Este seara lui Steve.
Așa e...
Culcă-te la loc.
Nu, nu e nimic.
- Ești bine? - Sunt bine.
Mă simt aiurea că stau singură la televizor de Ajun.
- Vrei să vin la tine? - Să traversezi orașul?
Pot să iau un taxi.
De Anul Nou? Nici vorbă. Mă simt mai bine.
Voiam doar să vorbim. Culcă-te, ne vedem la anul.
- Noapte bună. - Noapte bună.
La Mulți Ani!
- Ușurel, fată. - Ești bine?
Da.
De când m-am mutat în L.A. am uitat să mai merg pe jos.
În fiecare primăvară, femeile din New York își lasă problemele vestimentare în urmă
și privesc către viitor.
Este, știți bine, Săptămâna Modei.
A trecut deja un an?
Am ajuns.
- Stăm în rândul întâi. - Am tras niște sfori.
Foarte frumos.
O să sun să fac rezervare la masă.
O să fie ca pe vremuri!
Deci asta făceați voi voi în weekend
când eu mă duceam la "Lumea acvatică" cu Steve și Brady...
Păi nu chiar în fiecare sâmbătă.
Doar că noi obțineam mereu locurile din spate.
Steve imita foarte bine delfinii,
parcă Steve intra în pielea delfinului.
Chiar nu poți să-l ierți?
Încerci să sugerezi ceva?
Îmi place Steve, mereu mi-a plăcut Steve.
Și-a cerut scuze de o sută de ori, nu se vede cu altcineva!
Ce e nevoie să mai facă?
Insinuezi cumva ca și ea să-l ierte pe Big?
Nu!
L-aș omorî pe Big!
Uneori, îmi închipui ce i-aș spune
dacă l-aș mai vedea vreodată.
Am fraza perfectă. Vreți să auziți?
"Blestem ziua când te-ai născut"!
Impresionant.
Dar ar fi bine să și gesticulezi.
Nu știu dacă a fost datorită modei,
sau a faptului că noi patru eram din nou împreună.
Dar pentru prima oară, de foarte multă vreme,
m-am simțit eu însămi.
A fost minunat...
Asasino! Asasino!
Doamne, ce dor mi-a fost de New York!
Și după câteva săptămâni, l-am întâlnit pe prietenul
Louisei din San Louis.
Pe perioada Crăciunului realizaseră cât de mult se iubesc.
La timp pentru Sf. Valentin.
"La timp..."
"să îți urez fericire de Sf. Valentin".
"Pentru mătușa mea preferată. Lily."
Alo?
Am sunat să mă asigur că ai ieșit din duș vie.
Ai sunat cam devreme.
Și ce planuri ai?
Mai întâi merg cu Miranda la cină
apoi ne vom uita la un film sadic.
- Tu? - Îi fac lui Smith sushi.
- Știi să faci așa ceva? - Am fost la un curs, mai demult.
Și când va intra pe ușă, la 7.30,
îl voi surprinde stând goală pe masa din sufragerie
acoperită de sushi făcut de mine.
Doamne, tu chiar ai prea mult timp liber.
Ce altceva e nou?
E multă iubire în restaurantul ăsta.
Sf. Valentin face pe toată lumea să delireze, sau mi se pare mie?
Nu, și anul trecut era la fel, doar că jucam pentru echipa adversă.
Aceasta e meniul de Sf. Valentin.
Toate felurile au teme romantice și porțiile sunt pentru cupluri.
- Vreți vin? - Da.
- Un pahar sau o sticlă? - O sticlă.
Revin să vă iau comanda dv. și iubitei dv.
De ce recitești "Vogue" tocmai astăzi?
Pentru că sunt masochistă.
Merit ce-am pățit. Am strigat peste tot în New York
că am parte de un "happy end"...
"Vedeți? Dragostea învinge orice obstacol".
"Uitați-vă la mine, la rochia mea de mireasă făcută pe comandă..."
"cum mă mărit cu cel pe care îl iubesc..."
- Mai doriți un pahar? - Da!
Miranda, în acel articol
nu am folosit niciodată cuvântul "noi".
În întreg articolul,
spuneam doar... "Eu cred", "eu vreau"...
Îți exprimai punctul tău de vedere.
Exact, punctul MEU de vedere.
Toată nunta a fost punctul meu de vedere.
Am lăsat ca nunta să devină mai importantă decât el.
Eu sunt motivul pentru care a rămas în mașină.
I-am spus ceva ce nu trebuia lui Big.
În ajunul nunții.
După ce a venit Steve eram foarte supărată
și i-am spus lui Big
că ați fi nebuni să vă căsătoriți.
Am adus vinul!
Mulțumesc.
Îmi pare rău. Eram supărată.
Am tot retrăit momentele astea în minte de cinci luni
și de cinci luni ții acest secret?
Am încercat să îți spun o dată, dar apoi...
O dată?
Ai încercat să îmi spui o dată?
Ar fi trebuit să încerci să-mi spui în fiecare zi!
Știu. Așteptam momentul potrivit.
Nu există moment potrivit să îmi spui că mi-ai distrus nunta.
S-a întâmplat!
Nu gândeam...
Carrie, te rog, nu pleca.
Știi ce mă supără cel mai mult?
Că ai ținut asta secret
și eu niciodată nu am avut vreun secret față de tine.
Ba nu. De cinci lui cred că ai greșit enorm părăsindu-l pe Steve.
Poftim! Cum te simți?
Scuzați-mă. Scuzați-mă!
Va ajunge în curând!
Iubito, sunt eu. Răspunde.
Am rămas în urmă cu munca la studio,
o să întârzii puțin. Îmi pare rău.
Patruzeci de minute mai târziu,
sushi-ul și Samantha... dar tot fără Smith.
Mi-a ajuns!
Era exact aceeași seară de Sf. Valentin pe care și-o dorise Samantha.
Cu excepția sushi-ului.
Și a celei de-a doua femei.
Bună!
A fost o zi lungă.
Ai întârziat trei ore.
Ai mâncat?
Da, am mâncat.
Am mâncat porția de Sushi pe care ți-o preparasem.
Pe care mi l-am întins pe trupul gol,
ca surpriză de Sf. Valentin, pentru tine.
De ce ești așa supărată?
Te-am sunat.
Nu puteam ridica telefonul.
Aveam corpul plin de sushi!
Mi-a intrat wasabi acolo unde nu ar fi trebuit să am wasabi.
Crezi că e amuzant că am muncit ca o sclavă toată ziua
în bucătărie să îți pregătesc o cină minunată?
E doar sushi, nu e mare lucru.
Nu e mare lucru? Na!
Nu sunt eu femeia care să-și aștepte toată ziua bărbatul acasă!
Bucură-te de cina pregătită cu mâna mea!
Să ai o zi fericită de Sf. Valentin!
Sunt Carrie, lăsați un mesaj.
Carrie, sunt Miranda. Te rog, răspunde.
După trei zile de telefoane cu scuze și emailuri
și flori, eu tot nu eram pregătită.
A fost cea mai lungă perioadă în care nu ne-am vorbit.
Carrie, bună!
Trebuie să vorbesc cu tine.
De când aștepți aici?
De 17 dolari!
Te rog, urcă, măcar până se fac 18.
E ciudat că nu-mi vorbești.
Sunt supărată.
Carrie, înțelege că s-a întâmplat,
nu am vrut să te rănesc.
Trebuie să mă ierți.
- Știi ce... - Ce?
Lasă.
Nu, spune ce voiai să zici.
Mă rogi să te iert în trei zile
când tu nu-l ierți pe Steve pentru ceva ce-a făcut în urmă cu șase luni.
Nu e același lucru.
Este vorba de iertare.
Nu știu dacă mai pot avea încredere în el.
Steve, ești foarte tăcut astăzi.
Miranda, știu că îți e greu să mai ai încredere în mine,
dar nici eu nu pot avea încredere în tine.
Eu?
Felul în care mă tratai?
Și modul în care mă respingeai? Da, am încălcat un jurământ.
Dar ce facem cu celelalte jurăminte,
promisiunea de a iubi pe cineva la bine și la rău?
Ce se întâmplă cu ea?
De unde să știu că nu mă va învinovăți tot restul vieții?
Nu ai cum să știi.
Așa cum nici ea nu știe dacă nu o vei înșela iar.
Puteți ști doar că vreți să treceți mai departe
și să riscați, sperând că iubirea voastră nu va lăsa asta să se mai întâmple.
Și asta vom descoperi aici.
S-a terminat ultima ședință și nu avem voie să vorbim două săptămâni
să ne dăm seama dacă chiar vrem să fim iar împreună.
Apoi vom alege un loc unde să ne întâlnim
și dacă venim amândoi o să fie bine.
Faptul că venim înseamnă promisiunea noastră
că vom uita totul și vom merge mai departe.
- Poți face asta? - Nu știu.
Nu știu. Trebuie să mă gândesc la multe lucruri.
Să te gândești? Sau să simți?
Cum adică?
Miranda, ești avocat. Poți privi ambele părți ale unei probleme.
Dar sentimentele sunt ilogice.
Țin de emoții.
Îmi pare rău, dar decizia asta o vei lua prin ce simți.
Asta înseamnă că sunt distrusă!
- Nu știu ce simt. - Dar vei ști.
Va veni o clipă când vei ști
și dacă răspunsul e "da", atunci vei da deoparte tot ce e logic,
și totul va fi lăsat în trecut.
Și credeam că alegerea locului de întâlnire va fi o provocare.
Unde este?
Pe Podul Brooklin.
La jumătatea drumului între locuințele noastre.
Foarte logic, dar în același timp și poetic.
Va fi poetic doar dacă vine,
dacă nu vine, voi fi pe pod, mă voi simți respinsă...
Nu e un plan bun.
- Bună! - Bună.
- Am două vești bune. - Și eu am două cafele.
Am auzit de la proprietar că apartamentul s-a vândut în sfârșit.
Durează 60 de zile până să vină noul proprietar.
Și care e cealaltă veste?
Mă întorc în San Louis și ne căsătorim în câteva luni!
Doamne!
Dă-mi să văd!
- E superb. - Și știi ce?
Nu e închiriat.
Erau de luat decizii cruciale.
Miranda trebuia să analizeze argumentele pro și contra.
Miranda și-a dat seama dintr-o dată
că lista lui Steve ar putea conține mai multe argumente contra decât pro.
Și Miranda nu a mai privit în urmă.
Sau... aproape niciodată.
În acest timp, în orașul îngerilor căzuți...
Se pare că răspunsul nu se afla în filosofia New Age.
Samantha avea bani, o carieră
și un bărbat care o iubea,
dar totuși simțea că ceva îi lipsea din viață.
Întoarce-te! Nu e casa noastră.
Unde te duci?
Scuze...
sunt vecina ta și câinele mi-a intrat în... casa ta.
Dintr-o dată și-a dat seama ce îi lipsea.
Vrei să mi te alături?
Eu sunt Dante. Întoarce-te oricând dorești.
E clar. Din clipa când l-a cunoscut pe Dante,
Samantha a căzut în iad.
Și până la primăvară, eram din nou eu însămi, în apartamentul cel nou.
La timp pentru petrecerea prenatală.
O femeie a pus un pahar cu apă direct pe biroul tău, i-am zis că o să o cerți.
- Mulțumesc. - Da.
- Ce mai faci? - Pot să vă iau haina?
Avionul Samanthei a aterizat de două ore.
Nu-ți face griji, probabil că a fost la sală.
Nicăieri nu e ca acasă!
Ai un șobolan în geantă!
Sper să fie dresat!
- Pot să vă iau haina? - Sigur.
E super geanta, Samantha!
Ai un cățel!
V-ați fi gândit vreodată la așa ceva? Trăiesc clipa!
Doamne, ce e cu burta aia?
Măcar nu moare de foame acolo.
Intră!
Mănânc ca să nu-l înșel.
Ce anume mănânci?
Orice în afară de penisul lui Dante.
Ai grijă cum vorbești. Suntem la o petrecere serioasă.
Nu mi-a dat seama ce "mare" sunt până nu v-am văzut expresiile.
Ți-o spun cu drag: cum de nu ți-ai dat seama?
Am evitat oglinzile.
Sunt mândră că nu-l înșeli.
Parcă ar fi ceva de care să fiu mândră.
M-am îndopat, încercând să nu fac ceva ce mi se părea natural.
Nu e vorba de cum arăți, ești superbă cu orice mărime,
dar ești fericită?
Păi...
Relațiile nu se bazează mereu pe fericire.
Corect?
Când ați fost ultima oară fericite de relațiile voastre?
Cred că se referă la tine.
- În fiecare zi. - Ești fericită în fiecare zi?
Nu tot timpul dar... în fiecare zi.
Tu când te-ai simțit ultima oară fericită?
În urmă cu șase luni.
Cred că e normal la LA.
Ce să mă fac?
Nu știu. Arată-ne ce ascunzi în burtă.
Foarte amuzant, dar...
Smith a fost alături de mine când am făcut chimioterapie.
Iar dacă el a fost alături de mine,
și eu ar trebui să rămân în această relație pentru el.
Dragă, tocmai ți-ai comparat relația cu chimioterapia.
Acum era între noi.
Cele trei oglinzi pe care Samantha nu putea să le evite.
Samantha...
Vezi pernuța de acolo?
Costă 300 de dolari.
Micul meu monstru!
Bună. Ești acasă? Credeam că stai o săptămână.
Trebuie să vorbim.
Doamne...
- Știam că vine și clipa asta. - Da.
Relația noastră nu merge.
Am făcut tot ce puteam.
I-am acordat 5 ani și 15 kg.
Ce este?
- Nu mă mai iubești? - Ba da, te iubesc.
Doar că...
Voi spune ceea ce n-ar trebui niciodată spus.
Te iubesc, dar mă iubesc pe mine mai mult.
Și am o relație cu mine de 49 de ani
și pe aceasta trebuie să o păstrez.
Vei întâlni o femeie incredibilă
cu care vei avea o relație minunată.
Și tu pe cine vei găsi?
Nu știu.
Dar vreau să-mi asum acest risc.
Nu... Păstrează-l.
Bine.
De fiecare dată când îl voi vedea
mă voi gândi la tine.
Uneori poveștile nu sunt romane epice, ci povestiri scurte,
dar asta nu înseamnă că sunt lipsite de iubire.
Pasagerii să își lege centurile și să se pregătească de aterizare.
Aterizăm în New York. Va trebui să îmi dați asta.
Pe când Samantha revenea în viața mea,
altcineva a plecat.
Timbrele și formularele de răspuns.
Și am pus tot cei ai primit în căsuța poștală în aceste plicuri.
Bine.
Și te rog să nu faci varză pagina ta web.
E opera mea de artă.
Ce-o să mă fac fără tine?
Vei întâlni pe cineva.
Nu lăsa speranța.
Sfânta Louise.
M-ai adus din nou la viață.
Iar tu mi-ai dat o geantă Louis Vuitton.
Nu mai plânge!
Cheile.
Așteaptă. Nu îți uita "iubirea".
Nu. Eu mi-am găsit iubirea.
Îți las asta ție.
- Ne vedem la nunta mea. - O să vin la Saint Louis.
Pa.
Și, două săptămâni mai târziu,
o Charlotte greoaie a dat nasul cu destinul, la prânz.
- Când vă așteptați să nașteți? - Într-o săptămână.
Sunteți superbă.
Mulțumesc.
Bună ziua. Doriți ceva de băut?
- Nu, nu. - Nu?
Nu mai pot rămâne.
Charlotte? Așteaptă.
Așteaptă! Charlotte.
Nu fugi, ești gravidă.
Nu vreau să te văd, sunt furioasă pe tine!
Eu am fost mereu de partea ta.
Cum ai putut să îi faci asta lui Carrie?
Nu, nu.
Nu o să plâng, n-o să-mi irosesc lacrimile cu tine.
Blestem ziua când te-ai născut!
Cred că mi s-a rupt apa.
Taxi!
- Mașina mea e chiar acolo. - Nu am nevoie de mașina ta!
- Taxi! - Charlote, te rog.
Pot, te rog, să te duc eu la spital?
Pornește mașina.
- Bună. - Bună.
Felicitări! O fetiță!
E destinul meu să fiu înconjurat de femei frumoase.
Vino.
- E superbă! - Spune-i "bună" lui Rose.
Rose, ce nume frumos!
E numele bunicii lui Harry.
În grădina noastră, avem un "liliac" și o "roză".
Trebuie să spun că sunteți niște pacienți foarte calmi.
La telefon ați zis doar "copilul s-a născut",
nu melodramaticul "te sun în timpul nașterii"...
Am avut parte de suficiente drame.
Mi s-a rupt apa în fața restaurantului.
Asta e foarte dramatic.
Așteaptă, nu a terminat.
- S-a rupt când vorbeam cu Big. - Ce?
Vezi? Karma.
M-am supărat așa de tare pe el că mi s-a rupt apa.
A adus-o la spital și a rămas lângă ea până s-a născut copilul.
Cred că voia să te vadă pe tine.
Ziua aceasta nu îi este închinată lui.
Ci ție și micuței Rose.
Știm deja că are părul lui Charlotte, dar ce altceva îmi puteți spune?
- E minunată. Mazel Tov. - Mulțumim.
Pa.
Mi-a cerut să te rog să îl suni.
Știu că nu e treaba mea,
dar mi-a părut rău de el cum aștepta în spital numai să te vadă.
Jur că de fiecare dată când auzea pași pe coridor i se oprea inima.
Harry, e mult mai complicat decât îți închipui.
Știu asta.
Și ai tot dreptul să nu îl mai suni niciodată,
dar astăzi exuberez de fericire,
și îmi pare rău de el.
A zis că ți-a scris, dar nu i-ai răspuns niciodată.
Nu mi-a scris niciodată.
A zis că ți-a scris pentru că nu îți știa numărul de telefon.
Nu mi-a scris niciodată.
Atunci de ce ar fi zis una ca asta?
Două ore, două plicuri pline de scrisori și nenumărate emailuri mai târziu,
eram pe cale să mă dau bătută, când mi-am amintit că i-am zis Luisei
să îl pună undeva de unde să nu mai aud de el niciodată.
INTRODUCEȚI PAROLA PENTRU A VĂ CITI MESAJELE
PAROLĂ INCORECTĂ
Sunt Louise, lăsați-mi un mesaj.
Bună, Louise, eu sunt.
Îmi poți da parola pentru emailul tău?
Sună-mă, mulțumesc.
La naiba.
Când am scris "IUBIRE" am putut intra.
Cred că tot nu își găsea cuvintele.
A copiat sute de scrisori de iubire. A lui Beethoven.
A lui Byron.
Și John Keats.
Și Voltaire.
Iată-le, scrisori ale bărbaților celebri,
una după alta
plus încă una, scrisă de John James Preston.
ȘTIU CĂ AM GREȘIT, DAR TE VOI IUBI ETERN.
Am vrut să-l sun, dar
dragostea noastră, "Carrie și Big", volumul 1, 2 și 3,
m-a oprit.
Alo.
Nu am auzit telefonul, îmi probam rochia de mireasă.
Rochia aia îți face țâțele mari!
Ai grijă cum te porți, e un magazin de clasă!
Nu e nimic, am găsit singură parola.
Oricum voiam să te sun.
Astăzi e ultima zi când mai ai apartamentul din 6th Avenue,
la ora șase vin să schimbe broaștele.
Nu vreau să mă duc acolo.
Nu vrei să îți iei pantofii ăia?
Doamne, am uitat complet!
Pentru că mi-i poți trimite mie,
să mi-i îndes în picioare.
Dar e deja ora 5.
Alo! Du-te după pantofii ăia noi de 400 de dolari!
De fapt 529$.
Bine, mulțumesc. Pa.
Taxi!
Scuzați-mă!
Lumina din apartamentul nostru înainte de "război"
era complet diferită după acesta.
Venisem după pantofii tăi, nu voiam să fie o pierdere totală.
Nu era o problemă de logică... ci de IUBIRE.
De ce ne hotărâsem să ne căsătorim?
Cred că...
dacă nu am fi făcut-o ne-am fi temut de ce-ar fi însemnat asta.
Îmi pare rău că ți-am făcut așa ceva...
Îmi pare rău că m-am îndoit de tine.
Știi care e partea amuzantă?
E și o parte amuzantă?
Eram perfect fericiți înainte să ne hotărâm
să fim împreună până la adânci bătrâneți.
Cred că festa ni s-a jucat nouă.
E un dressing frumos.
Mulțumesc.
E confortabil.
Aici voiai să pui un covor?
Mi-ar fi plăcut unul fin.
Să plecăm până să ne dea afară noul proprietar.
Ne-am decis să ne căsătorim într-o manieră prea "profesională".
Fără strop de romantism.
Nu așa trebuie cerută în căsătorie o femeie.
Ci așa.
Carrie Bradshaw,
iubirea vieții mele,
dorești să te măriți cu mine?
Nu avem diamant. Trebuie să facem ceva să pecetluim afacerea.
Și în final, Carrie Bradshaw s-a măritat cu John James Preston,
într-o rochie care nu era de firmă.
- Da. - Da.
Prin puterea investită în mine, de către statul New York,
vă declar soț și soție.
Puteți săruta mireasa.
Etern al tău, etern a mea, etern al nostru.
Nu te-ai supărat că am fost doar noi?
A fost perfect.
Doar noi doi, cum ți-am zis eu.
Dar ar fi fost mai bine să fie aici și prietenele tale.
De asta le-am și chemat.
Felicitări!
- Cine a comandat asta? - Eu!
Nu a avut loc nicio recepție de vis.
Doar un brunch între prieteni.
Când îmi băgam rochia de mireasă în dulap, nu am putut să nu mă întreb...
de ce suntem de acord să scriem jurăminte de nuntă,
dar nu și reguli de conduită?
E ceva la care mai am de lucrat.
Poate că unele lucruri fac mai bine dacă rămân în dulap.
Poate că atunci când le etichetăm: mireasă, ginere, soț, soție,
însurat, burlac,
uităm adesea să ridicăm eticheta pentru a vedea persoana de dedesubt.
- E minunat. - De ce nu am mai venit aici?
Pentru că începuse să vină prea multă lume.
E clasic și frumos.
Și că tot vorbeam de clasici...
La mulți ani!
Un toast. Pentru Samantha!
50 de ani și arată fabulos.
Pentru noi.
Și pentru următorii cincizeci de ani.
Pentru următorii cincizeci de ani!
Și aici, în orașul unde s-au cunoscut, cândva, patru fete,
patru femei mature au pătruns astăzi într-o nouă etapă din viață.
Învăluite, din cap până-n picioare, în iubire.
Iar aceasta este singura marcă care nu se demodează niciodată.
Traducerea si adaptarea: Felixuca & Teacher Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro